Jak sdílet své svědectví: Stručný návod
![](/article-docs/44/img/andrea-tummons-nbmnu-sbrxk-unsplash.jpg)
Audio pouze pro předplatitele
Jako vzor můžeme použít biblický příklad osobního svědectví apoštola Pavla z 26. kapitoly Skutků. Základ tvořily tři části:
- Jaký byl jeho život, než poznal Krista (Sk 26,4–5.9–11).
- Jak konkrétně poznal Krista (Sk 26,12–18).
- Jaký byl jeho život poté, co poznal Krista (Sk 26,19–23.26–28).
Začátek je dobré si pečlivě připravit – závisí na něm totiž to, jestli získáme pozornost. Používejme přirozený jazyk a připravme své svědectví tak, aby se dalo použít v běžné konverzaci, žádné složité popisy a cizí slova. Mluvme v první osobě jednotného čísla – je to váš osobní příběh. Svědectví musí znít osobně a upřímně. Nepoužívejme náboženské výrazy, které jsou nevěřícím lidem nesrozumitelné. Pišme i mluvme tak, aby se posluchači mohli s našimi zkušenostmi ztotožnit. Obecné řeči nikoho nezajímají. Nebojme se humoru, vtipné poznámky většinou zaujmou. Popišme v této části dobré i špatné stránky svého života (např. po čem jsme toužili, stěžejní okamžiky, o kterých víme, že nás formovaly).
Tato první část osobního svědectví by ovšem neměla obsahovat příliš mnoho detailů a jmen a musí být vyvážená s ostatními částmi.
Druhá část vyprávění je jeho „srdcem“, protože tady představujeme lidem, jak jsme my osobně Ježíše Krista poznali jako Zachránce a Pána. Má tomu druhému říci, že je možné navázat osobní vztah s Kristem. A také by měla obsahovat stručné evangelium, tedy alespoň čtyři základní body: 1. Že člověk je hříšný, 2. že odplatou za hřích je smrt, 3. že Kristus vzal trest na sebe a 4. že skrze víru v Krista máme odpuštění hříchů a věčný život.
Zdůrazňujme autoritu Bible jako Božího slova, neopírejme svědectví jen o své pocity. Chcete-li citovat některé verše, buďte opatrní – na 8–15minutové svědectví jsou dva biblické citáty maximum.
Dbejme, aby naše svědectví bylo kristocentrické. Bůh si používá okolností a lidí, aby nás oslovil, ale středem našeho života i poselství by měla zůstávat zpráva o tom, že Bůh poslal svého Syna, aby nesl hřích každého z nás.
Je důležité zdůraznit, že člověk se musí sám rozhodnout a v modlitbě pozvat Ježíše Krista do svého srdce. Buďme konkrétní a řekněme, co nás samotné ovlivnilo a přimělo uvažovat o Bohu a kdo nám zvěstoval evangelium. Popišme důležité okamžiky související s pokáním.
Jestliže jsme v první části uvedli své problémy, teď by měl posluchač vidět, jak nám v tom Kristus pomohl a co v našem životě změnil. Musí být jasně vidět, že přijmout Krista stojí za to. Ale bez přehánění: Dbejme na to, aby svědectví bylo pravdivé. Buďme realisté – neslibujme, co neslibuje Boží slovo. Pán Ježíš z našeho života neodstraňuje všechny problémy, ale umožňuje nám procházet jimi v pokoji a jistotě, že on je vždy s námi.
Je dobré si zformulovat sjednocující téma svědectví – hlavní myšlenku, která má ukazovat na kontrast nebo změnu, která nastala v našem životě po tom, co jsme Ježíše poznali. Například pokud někoho sužuje či sužoval strach ze smrti, mělo by se toto téma objevit v každé z popisovaných částí svědectví, aby bylo jasné, jak s námi a v nás Bůh v této oblasti pracuje.
Zbývá začít se modlit za konkrétní příležitost říct své svědectví někomu ve vašem okolí...
Ing. arch. Kateřina Hodecová je šéfredaktorkou Rádia 7 a členkou redakční rady Života víry.