Chtěla jsem být ve všech rolích dokonalá
Jako školačka jsem se rozhlížela kolem sebe a trápila se, že nejsem na nic nadaná. Vždycky se kolem mě našel někdo, komu šly jazyky či matematika lépe než mně, kdo rychleji utíkal a dále doskočil, kdo pěkně zpíval či maloval. Chtěla jsem být chytrá, šikovná a talentovaná, ale byla jsem jen průměrná a obyčejná holčička. Někdy ani to ne. Můj výkres byl vybrán jako nejhorší obrázek ve třídě.
![](/article-docs/405/img/valeria-zoncoll-ztlasjerpb0-unsplash_mensi.jpg)
Když jsem byla teenager, ke své touze po dokonalosti jsem přidala další disciplíny. Přála jsem si být oblíbená, všimnout si, když někdo potřebuje pomoc, chtěla jsem umět lidi povzbudit, potěšit a prostě být po všech stránkách dokonalá. Ale byla jsem jen obyčejný puberťáček, který má spoustu problémů sám se sebou. Přála jsem si být suverénní a sebejistá, ale když jsem seděla ve skupině neznámých lidí a měla se představit, opakovala jsem si v duchu větu o čtyřech slovech stále dokola („Jmenuji se Jana Dietrichová.“) a pilovala ji k dokonalosti.
A pak jsem se vdala. Tím jsem si otevřela další prostor, kde bych mohla vyniknout a vytvořit prototyp dokonalé manželky. Vdávala jsem se s přesvědčením, že kdo umí číst, umí vařit, a protože jsem měla dokonce dvě kuchařky, mohla jsem se považovat v otázce vaření za expertku. Jako dokonalá manželka-kuchařka jsem se nespokojila s běžným receptem, ale vybrala jsem si „Bramborové noky super jemné“. Výsledke ...
Celý článek je dostupný pouze pro naše předplatitele.
Máte-li předplatné, PŘIHLASTE SE.
Nemáte aktivní předplatné? Objednejte si ho.